Det är faktiskt en gåta.
Något måste göras, inspektören. Någon måste veta nåt.
- Min make kan inte bara försvinna. - Vi har inte legat på latsidan.
Det här är London, inte Chicago. Folk går inte upp i rök!
Våra förfrågningar leder ingen vart. Ingen har sett eller hört nåt.
Det har jag väldigt svårt att tro. Hela butiken var en enda röra.
Men det finns inga tecken på att nån har brutit sig in.
Det var därför konstapeln inte hörde eller såg nåt ovanligt.
Den som ställde till sån oreda tog sig in med nyckel.
- Jag vill prata med er om det. - Skulle min make ha gjort det själv?
- Den som gjorde det hade nyckel. - Det är befängt!
Det ni antyder är otänkbart! Är det allt ni kan säga?
Jag gör bara mitt jobb. Jag vill inte göra er upprörd.
Varför skulle Arthur göra det?
- Var han i nån sorts knipa? - Vad menar ni?
- Ekonomisk knipa. - Absolut inte!
- Jag ber om ursäkt. - Visserligen gick butiken inte bra.
Men han hade inga skulder. Allt var betalat för.
Han älskade musiken, alla låtar.
Arthur skulle aldrig göra sönder alla skivor.
Och han var inte... Ursäkta att jag frågar.
Han var inte invecklad med nån annan?
- Nån annan? - En kvinnlig vän?
Jag förstår.
Det var inte en annan kvinna.
- Han hade bara ögon för mig. - Det förstår jag.
Ursäkta att jag säger det, men ni är en mycket stilig kvinna.
Förlåt, jag rycktes med.
Allt var finfint mellan oss. Det kan jag försäkra er.
Vi var lyckliga tillsammans.
Han hade inte känt sig sjuk, eller betett sig annorlunda?
- Förvirrad, menar ni? - Inte nödvändigtvis förvirrad...
- Pressad. - Nej. Det tror jag inte.
Till exempel... Sa han eller gjorde nåt-
- som förvånade er eller fick er att undra?
Det skulle underlätta i sökandet. Det stannar mellan oss.
- Han kanske... - Ja?
Han kanske inte var sig riktigt lik.
På vilket sätt då?
Jag kan inte...
Har ni en kvinnlig polis på stationen?
- Ja visst. - Är hon gift?
Nej, hon är inte giftastypen.
Hon ser ut lite som en häst.
- Om ni vill tala med henne... - Är ni gift?
Ja, jag haren äkta hälft.
Och ni sa att allt stannar mellan oss?
Jag ser att nåt bekymrar er. Lyd mitt råd...
Om vi ska hitta er make, så är allt till hjälp.
- Ni ska inte dölja nåt. - Arthur får inte hamna i knipa.
Det kanske han redan är.
Vi har ingenting att gå efter.
Vi vet bara att han är försvunnen och att butiken är i en enda röra.
- Så allt ni kan berätta om honom... - Han bad mig...
Ja?
Han bad mig sluta bära ett visst klädesplagg.
Jag förstår inte riktigt...
Ett visst plagg...
Ett underplagg.
Ett övre eller nedre plagg?
Måste jag säga det?
Ta inte illa vid er.
Såja. Jag förstår.
Ni behöver inte säga mer.
Ni syftar väl på era underbyxor?
- Han hamnar väl inte i fängelse? - Han är kapabel till vad som helst!
Hela affären framstår i ny dager. Han verkar vara en mycket sjuk man.
Stackars Arthur!
Det eko av den säng
du sjöng en gäng
När du var ung
och allting
var en lång sommardag
när du var där
Om det blev så igen
du bryr dig ej
Och när du borta var
liksom kärleken
Glömt var allt ljus
mitt hjärta kallt
För inget annat alls
det kan fylla ut
Det eko av den sång som lever kvar
Nej! Jag vill att ni hittar honom. Jag vill ha tillbaka honom!
Jag kommer aldrig att svika Arthur.
- Kan du spela på det? - Va?
- Dragspelet. Kan du spela på det? - Ja.
- Jag också. - Va?
Jag kan spela dragspel. Det är säkert!
- Jag säger väl inte emot? - Bäst för dig att du inte gör det!
- Håll klaffen! - Säg inte åt mig att hålla klaffen.
- Det var inte jag. - För jag är en mördare.
Är du?
- Har du d... - D-David?
Har du gjort det? Har du dödat nån?
Jag antar det.
- Bryr du dig inte? - Inte ett dugg.
Jag bara smäller till dem som flugor.
Bet de dig? Kliade de?
- Lägg dig och sov, din stolle. - Jag kan inte.
Jag är inte som du.
Jag ser hennes... Jag ser hennes ansikte framför mig.
- Vems ansikte? - Sov nu!
- Hyssja inte åt mig! - Jag menade inte...
Det spelar ingen roll.
- Jag tror dig inte. - Jo då. Hon var blind.
Jag tror inte att du kan spela dragspel.
Psalmer. Jag kan spela psalmer.
Äh! Jag kan spela "I Was a Wild Colonial Boy".
Nej, den har jag aldrig hört.
- Det är en härlig låt. - Håll klaffen!
Jag tänker på henne hela tiden.
Serenaden jag sjöng
under skön kvinnas fönster
Samma visa jag sjöng en underbar kväll för så länge sen
Det var stjärnor i skyn
och jag sjöng under fönstret
Men hon sa ingenting om att nånsin bli min
och min kärlekssäng slutar
Se hur vindarna lockar den
Se hur hjärtat mitt sjunger den
Serenaden jag sjöng
från igår kommer äter
När jag hör den på nytt jag längtar igen
efter kärleken min
Det här jäkla pusslet är svårt.
Himlen är helt blå förutom en bit i kanten.
- Blå himmel. Klarblå himmel. - Va?
- Jag önskar att det var så. - Jäkla pussel.
Det är allt vi har fått, Arthur. Ett pussel och en ask lakrits.
Han måste ha varit miljonär. Ägde väl tunnelbanan också.
- Vilket kyffe! - Vi kan inte klaga.
- Vad gör du? - Klär på mig.
- Varför det? - Jag ska gå ut.
- Vart som helst, bara jag kommer ut. - Jag, då?
- Titta i spegeln. - Jag vet att jag är orakad.
Spegel, spegel på väggen där, säg vem som skönast i landet är.
Håll klaffen. Jag ska raka mig, men vi har ändå inga pengar.
- Jag är trött på att vara fattig! - Jag hittar nåt snart.
Kanske i morgon.
- Du börjar låta som min fru! - Stackars kvinna.
Vad är det med kvinnor? Lär ni er av era mödrar?
- Jag kände knappt min mor. - Jag menade inte henne.
Hon slet halvt ihjäl sig med att skura, laga mat och lappa kläder.
- Hon dog när hon var 45. - Jag menade inte din mor.
- Vi har bara ett liv, Arthur. - Jag vet!
Jag var nöjd med mitt. Jag tänkte bara inte på det.
Måndag... tisdag... onsdag... Samma visa år ut och år in.
- Som ett tåg. - Men du ändrade på det.
Gjorde jag? Ja, det gjorde jag.
Du ljög. Du var självisk och oärlig.
Du betedde dig som om du hade skrivit låtarna själv och...
- Jag drar gränsen vid att mörda. - Gör du?
- För Guds skull! - Du tog kål på mitt gamla liv.
- Tack ska du ha! - Jag är glad att du gjorde det.
När du älskade med mig såg jag allt med andra ögon.
Jag var tvungen att hitta något annat, något mer.
- Vi blir inte kvar här. - Jo, om vi inte skaffar pengar.
Vi skulle inte ha haft sönder skivorna.
Jag vill ha fina saker. Men jag vill inte vänta. Det är bråttom.
- Vad menar du? - Jag bara vet att det är bråttom.
- Jag ryser när du säger så. - Kalla det kvinnlig intuition.
Jag rakar mig och snyggar till mig.
Lägg färdigt pusslet, Arthur. Jag går ut ensam.
- Eileen! - Oroa dig inte, jag kommer tillbaka.
Du tänker väl inte...?
Sitter sömmarna rakt?
Min kvinna är elak mot mig
Min kvinna gör narr av mig
Är aldrig snäll varför henne jag älskar
Ljuger om sin kärlek till mig vad ska jag göra
Det gör ont i mig spelar ingen roll hon är mig kär
Kärleken svek mig en gäng
Då dök hon upp som en ny sång
Ensam sjunger jag nu min kvinnas hjärta är av sten
Inte mänsklig, men ändå min till den dag jag dör är hon mig kär
- Vi behöver pengarna, älskling. - Inte om du ska sälja dig.
Tänker du stoppa mig?
Nej-
Se inte så förtvivlad ut, raring. Det betyder ingenting.
Hallå?
Ni skickade uppgifter om honom. Arthur Parker, handelsresande, 35.
Jag vet att ni släppte honom. Men hur hållbart var... Vad?
Jag har orsak att tro att han är-
- en sexgalning och har stuckit. Just det - sjappat.
Kan jag få se papperen på den blinda flickan som blev mördad?
Se det ur min synvinkel.
Karln försvinner efter att ha slagit sönder sin butik.
Frun berättar saker om honom som väcker en olustig känsla.
Sen känner jag igen namnet. Ni hade honom hos er för några månader sen.
Vad för känsla?
Han tvingade sin fru att gå omkring utan underbyxor.
Hon ser bra ut. Det var väl det som saknades för er?
Just det - hennes underbyxor. De fanns väl inte på kroppen?
Nej, men det är intressant, eller hur?
Ring tillbaka. Ja, i eftermiddag.
- Du skrämde mig! - Förlåt, miss.
Nå, vad vill du?
Jag undrar om... jag kan få slå mig ner.
- Här? - Bredvid er.
För att prata. Bara en liten stund?
För all del. Det är inte min bänk.
Det är en fin kväll, eller hur?
Ja, väldigt fin.
Jag tycker om skymningen. Det är vackert när ljuset avtar.
Ja. Men det blir snart mörkt.
- Jag undrar... - Ja?
- Hur mycket tar ni betalt? - För vad då?
Jag hoppas att ni inte tycker att jag är...
- Vad då? - Oförskämd.
Nej, men du är väldigt ung.
- Vad heter du? - Pete. Michael -jag heter Michael.
- Vad heter ni? - Lulu.
- Är det sant? - Ja.
Jag har en tioshillingssedel...
- Jag skulle behålla den. - Skratta inte åt mig.
Jag har iakttagit er i över en timma, och jag...
Du går fortfarande i skolan, eller hur?
Ja. Men jag är nästan 17.
Du har väl aldrig legat med en kvinna?
Nej, men jag har tänkt på det.
- Vad skulle dina föräldrar säga? - Det kan ni nog gissa.
Men det är en dröm jag har, Lulu. Ni får tio shilling för en kyss.
- Som de gör på bio. - Du darrar.
Mitt blod pumpar hårdare och hårdare...
Alla måste vänta.
- Det gjorde säkert inte ni. - Jo, det gjorde jag.
Tycker ni om att... älska, menar jag?
Jag tycker inte att du ska fråga sånt.
Är ni olycklig? Eller bryr ni er inte?
- Nej, jag bryr mig inte. - Men ni är så vacker.
- Tack. - Om jag var lite äldre...
- Då skulle jag... - Rädda mig?
Bara du fick ligga med mig? Du skulle väl inte rädda mig gratis?
- Jag menar allvar! - Som du vill...
Du får ligga med mig. Behåll dina pengar och din klocka.
Du behöver bara ta hand om mig och försörja mig.
Ni behöver inte vara elak.
Du får inte tro att det betyder allt.
- Det var nedrigt sagt. - God natt, gosse lille.
- Vänta lite! - Varför det?
Jag får fem pund nästa tisdag. Jag fyller år.
- Är ni här i parken då? - Du fyller 17 år.
- Vid halv sju-tiden? - Önskar du dig det i present?
- Är ni här då? - Vi får se.
Nu jag funnit henne åh vilken tjej
Åh vilken lycka snurrig jag är
Hon äger skönhet hon äger stil
Åh vilka kurvor åh vilken syn
Jag är en dumbom visst är jag det
Kärlek mig drabbat träffad jag är
Min jakt nu är över ajöss till igår
Jag funnit henne Hon dök upp till sist
God natt.
- Jag trodde att du var död! - Va?
- Kan du se mig? - Vad pratar ni om?
- Du kan se mig! - Det är klart!
- Du är död! - Lämna mig ifred!
Jag trodde... Jag trodde...
Tack så mycket.
- Mår ni inte bra? - Nej.
- Var har jag sett er förut? - Jag trodde...
...att Djävulen hade stuckit ut dina ögon. Han sa åt mig att...
- Nej, det kan inte vara du. - Låt mig vara!
- Ge mig en kyss... - Låt mig vara!
Låt bli! Förlåt!
Jag har min värdighet.
Parken tillhör alla.
Gud i himlen...
Klar!
Gud bevare konungen.
Gud bevare mig.
Hans Majestät kung George V: s jubileum-
- är ett tillfälle för nationell glädje och tacksamhet.
Men det är något mycket mer än det.
Det vi har sett kan vara vändpunkten-
-för vår mäktiga nation.
Det finns de i socialistpartiet, och några bland liberalerna också-
-som hävdade på förhand-
- att silverjubileet var en skandal, en sorts maskering-
- för att dölja de allvarliga problem som Storbritannien står inför-
-både hemma och utomlands.
Tvärtom! Raka motsatsen, mina damer och herrar.
Landets invånare har visat att de står enade.
De har visat sitt förakt för de motbjudande läror-
-som kan hetsa en klass mot en annan-
-som kan trampa på vårt lands flagga-
-som kan vända Imperiet ryggen-
- och göra det till nåt trist, oinspirerat och utarmat.
Folket på gatan, skuldra mot skuldra-
- i sin glädje och patriotism, sin kärlek och lojalitet-
-sin entusiasm och böner-
- har skickat ett budskap till alla politiker i vårt land.
Budskapet är glasklart.
Vi kan övervinna våra svårigheter-
-om vi bara hjälps åt.
Om vi bara lägger påhittade motsättningar mellan oss åt sidan.
Om vi bara bygger nu-
- uppriktigt och sant i andan av detta fantastiska jubileum.
Låt kritikerna och gnällspikarna hålla tyst.
Låt oss glömma gamla oförrätter och blicka mot en bättre framtid!
Låt oss visa världen, som vi alltid har gjort-
-att våra svårigheter-
- inte är någonting jämfört med vår förmåga och styrka!
På andra sidan av berget
skiner alltid solen
På andra sidan av berget
vi sluta längta kan
När vi står på toppen av berget
om vi har nätt så långt
Vi ser de gyllne ängar
på andra sidan av berget
Även om det stormar nån gång
fåglar kvittrar glatt
Om vi häller samman stadigt
vi ser dem ganska snart
Tills vi berget en gäng nätt över
vi blott i början är
Men kanske blir det bättre
på andra sidan av berget
Var i helvete är hon?
- Jag trodde aldrig du skulle komma. - Jag vet.
- Vad är det här? - En stor påse mandelbiskvier.
- Har vi pengar nu? - Ja!
- Hemskt sätt att tjäna dem. - Det känns inte verkligt.
Men det är det. En karl som pustar och stånkar ovanpå dig!
- Tänk inte på det. - Vad ska jag annars tänka på?
Jag känner mig som en idiot!
- Vi kom ju överens om det här. - Gjorde vi?
Och det gör dig upphetsad. Eller hur?
När vi ligger med varann. Men inte annars!
- Jag kan inte vänja mig vid tanken! - Hjälper det här?
- Har du tjänat ihop allt det i dag? - Ja. Och titta - två fempundssedlar!
- Hur många har du legat med? - Jag fick dem av karln med Rollsen.
Frikostig typ...
Jag kan inte fatta att du gör det här.
Jag har slutat bry mig om vad det betyder.
- Blir du inte äcklad av det? - Jag trodde det. Men, nej.
Men det äcklar mig!
- Vill du bo kvar här? - Jag har bott på sämre ställen.
Det är en våning till salu. På Ellwood Crescent.
- Vi har inte råd. - Han med Rollsen...
Han sa... Ta det på rätt sätt.
Jag får tio pund i veckan om han får träffa mig varje fredag eftermiddag.
- Han tycker att du är bra. - Det är jag ju.
Ja. Jag önskar bara att allt var mitt.
Det är det, vännen.
Många män skulle vilja byta med mig.
- Varför klagar du då? - Det handlar väl om uppfostran.
En karl kan göra det, men inte en kvinna - särskilt inte för pengar.
- Det är bara ett tag. - Inte länge väl?
- Vi kanske kan köpa ett piano? - Det är klart.
- Jag kan lära mig spela. - Och sjunga.
Om jag ändå hade fått en annan start på livet.
- Du kan väl sätta på té? - Jag vet hur en bra låt ska gå.
Javisst.
Är du trött?
Är han trägen?
Ja ja, jag sätter på té. Det klarar jag i alla fall.
Té och cigg. Vad vore livet utan té och cigg?
- Inte ett jota. - Nej.
Jag har druckit fem koppar redan.
Jag går inte ut längre. Vad är det med mig?
- Det var som sjutton! - Vad är det?
- Major Archibald Paxville. - Vad snackar du om?
Det är han jag var med i eftermiddag, han med Rollsen. Han är i tidningen.
"Parlamentsledamot säger att nationen står enad igen." skämtar han?
En parlamentsledamot - en riktig höjdare.
Det vet nog inte hans väljare om.
- Han vill inte att de får veta det. - Nej, knappast.
Vad tänker du på?
- Är ni riktigt säker på det? - Ja, alla spår pekar åt samma håll.
Er make lämnade sin butik-
- och gick till en pub som frekventeras av prostituerade.
- Såg nån honom? - Ägaren kände igen honom på fotot.
Sen sågs han lämna puben i sällskap med en ung kvinna.
- Var hon...? - Till synes, ja.
- Fortsätt. - Sen sågs de återvända till butiken.
Hur vet ni det?
Konstapeln i området har gjort förfrågningar.
En person tyckte att det var underligt-
- att er make återvände till butiken i sällskap med en ung kvinna.
- Gick han dit för att...? - Förmodligen.
- Det verkar väl ganska troligt? - Ja, med tanke på hur han är.
- Vad menar ni? - Ni antyder att det är likt honom.
Han har bara en sak i huvudet.
Vi tror att de slog sönder skivorna för att ge sken av ett inbrott-
-och dölja deras flykt tillsammans.
Hon, för att fortsätta sitt yrke. Han, för att leva på hennes inkomst.
- Så fruktansvärt förödmjukande! - Ni har min djupaste sympati.
Eländiga kräk!
- Han har väl aldrig hotat er? - Hotat mig?
Ni är inte den sortens unga dam som frivilligt tar av vissa plagg.
- Han är ett kräk. - Har han hotat er?
- Det har han faktiskt. - Kan ni berätta om det?
Han kom hem sent en kväll från en av sina utsvävningar.
När jag vaknade stod han vid sängen med slipsen sträckt mellan händerna.
- Du milde! - Han sa att han skulle döda mig.
- Sa han det? - Han sa:
"Jag ska krama livet ur dig, din..." och ett runt ord.
- Vad gjorde ni? - Jag övertalade honom att låta bli.
Förlåt?
Jag fick tyst på honom genom att stryka läppstift på...
...genom att stryka läppstift längst ut på barmen.
Ingen vet vad jag har fått utstå. Det är på tiden att jag berättar.
Jag är glad att få höra det. Alltför många män skyddas av sina offer.
Ni är en karaktärsfast kvinna som inte låter sig hunsas.
Tack så mycket.
Jag vill fråga er en sak. Tänk efter noga...
Berättade er make att han blivit förhörd-
-av Gloucestershire-polisen?
Ja, han var väldigt arg.
- Ni menar väl inte...? - Jag menar ingenting än så länge.
Sa han varför han blev förhörd?
Det var i samband med mordet på den blinda flickan.
Arma själ. Det stod förstås inte i tidningarna...
Ursäkta, men den söta lilla saken hittades utan underbyxor.
Varför stod det inte i tidningarna?
Vi tillåter inte att sånt publiceras, av uppenbara skäl.
- Men Arthur... - Ja?
Arthur berättade för mig att hon hittades utan underbyxor.
- Är ni säker på det? - Ja då. Det är sånt som...
Vad då, mrs Parker?
Det är sånt som gör honom upphetsad.
Han blir våt runt munnen, det eländiga kräket.
Ett riktigt kräk.
Förr i tiden blev man chockad av blott en strumpa
Nu är det så vad som helst går
De som en gång kunde fina ord nu bara skriver fula ord
Nu är det så vad som helst går
Om köra bil du vill eller gå på bar
eller nakendans eller psalmesång
eller ha Mae West eller mig avklädd så säger ingen nåt
När varje kväll det smarta gäller och alla går på nakenfest
Vad som helst går
- Sätt er. Jag vet att ni är upprörd. - Inte alls. Han ska hängas!
Jag vill att de knäcker hans nacke och begraver honom i osläckt kalk!
Så ska det låta!
Jag dödade henne!
- Jag dödade henne! - Spelade du en av dina psalmer?
- Hon var blind! - Tur att hon inte var döv också.
Vi kommer att hamna i Helvetet!
Tack så mycket, herrn.
Tack så mycket, frun.
Tack så mycket, herrn.
Du där! Stick härifrån! Det här är inte din plats.
Jag ber om ursäkt.
Straffa mig! Det borde ni göra!
- För Guds skull... - Straffa mig! Straffa mig!
Vi tar melon - till förrätt, alltså.
Sen tar damen torsk bola...
- Torsk boulangère? - Ja, det var det jag sa.
Och herrn -jag - tar sjötunga.
- Tack, sir. - Båda tar blandat grillat.
Men torsken och sjötungan?
Blandat grillat.
- Har jag gjort nåt fel? - Inte alls, sir.
Ni kommer inte att orka äta allt.
Vi åt ingen frukost.
- Likväl, sir. - Hjälp oss, då.
Om jag var ni, skulle jag ta blandat grillat efter melonen.
- Det var ju det vi sa. - Ja, sir.
- Tack så mycket. - Och en flaska vin...
Vinkyparen kommer hit med listan.
- Arthur...! - Viktigpetter.
De kan fara och flyga.
- Tack. - Rött eller vitt? - Vi ska äta kött, Arthur.
En flaska rött.
Ben... Ge den gamle jycken ett ben.
Så fort som möjligt.
Herrejävlar! Den kostar sju och nio pence flaskan.
- Vi har råd med det. - Ja, det har vi faktiskt.
Pengar är makt.
- Varför känner man sig så liten? - Det märks.
- De ser att vi är ovana. - "Tiptoe Through The Tulips."
Det är låten de spelar.
- Ja, det stämmer. - Det är det vi gör - går på tå.
Tack så mycket.
Tack.
- Jag trodde att... - Ingefära eller socker?
Ingefära, tack.
- Och herrn? - Ingefära.
- Var bodde du? - Nej, jag trodde...
- Efter soppan eller melonen... - Jaså, du trodde!
Jag trodde att man åt förrätt-
-sen fisk och sen huvudrätt.
- Jag lät dig bestämma. - Du var inte till nån större hjälp...
Jag har aldrig varit på ett sånt här ställe förut.
Men du har legat med en parlamentsledamot.
Dämpa dig-
- Vilket par vi är! - De kan fara och flyga.
- Ja, det kan de göra. - Skål!
Tack gode Gud att jag träffade dig.
- Jag gillar din nya kostym - Och jag gillar din nya klänning.
Vi kan börja leva lite som omväxling.
Det är nåt med England. De försöker alltid trycka ner en.
- Vem då? - Den som bestämmer.
Min fru gjorde sitt bästa, och hon var bara dotter till en butiksägare.
- Är allt till belåtenhet? - Ja då.
- Saknar du henne? - Den uppblåsta gamla kossan?
- Fläskköttet är gott. Hur är ditt? - Jättegott.
Nej, jag saknar henne inte. Jag ångrar mig inte en sekund.
- Du pratar i sömnen. - Gör jag? Vad säger jag?
- Jag vet inte. Du låter inte glad. - Det är jag!
Du behöver inte vara rädd, raring.
- Jag har varit rädd hela mitt liv. - Det behöver du inte vara mer.
Det har jag aldrig berättat för någon.
Jag ska ta hand om dig. Oroa dig inte, jag ska se efter dig.
Det fattar jag inte. Du kan få vem som helst.
Jag har vem som helst!
Jag börjar känna mig på örat.
"Dämpa dig." Det är så man gör i det här landet.
- Vad då? - Man viskar dämpat till varann.
- Du har rätt. - Det är klart.
Jag ska klämma ur honom allt, den där major...
- Se upp så att han inte bits. - Det har den snuskhummern råd med.
De håller ihop. Var försiktig, och gör inget dumt.
Blunda.
Stå på ett ben.
- Räkna till tio. - Vad sa du?
Jag skulle vilja ha barn en dag.
Jag skulle vilja ha barn. Och sen...
- Vad då? - Jag vet inte.
Jo, vad tänkte du säga?
- Jag börjar gråta om jag säger det. - Vad då?
Jag vet inte. Utom att...
Du börjar väl inte gråta?
Nej... jag börjar inte gråta.
Middan är över, musiken är ljuv
Dämpat är lampans sken
Visst är det ljuvligt att hålla din hand
Underbart kort som en dröm
Våra händer mötas
i ljusets dunkla sken
Om än inget sägs
så talar dina händer om allt för mig
Våra händer mötas
mjukt och kärleksfullt
Och de säger det till mig
att du är bara min
- Det är väldig gott. - Ja, det smakar bra.
Kanske lite sötsliskigt.
Men... Vi kan vara sötsliskiga om vi vill det.
- Eller hur, Arthur? - Vi kan göra vad vi vill, sötnos.
- Är allt som det ska? - Vad? Vad?
Vad är det med dig?
- Nej, nej, nej. - Det är en fin värld.
- Är du berusad? - Det är det verkligen...
Det är en underbar värld om man betraktar den på rätt sätt.
Ljus på vattnet.
Här...
Köp dig en kopp té.
Tack så hemskt mycket, herrn. Tack så hemskt mycket.
- Vad hände med honom? - Jag kände honom inte.
Han fick tydligen en hjärtattack här i butiken. Så jag kan inte hjälpa er.
Så ni vet inte om mannen var inne här just den dan?
- Vad är det frågan om? - Vi gör bara förfrågningar.
Se efter i orderboken.
Om Parker sålde noter den dan, så står det här.
- Jag tog över orderboken. - Tack så mycket.
- Kan jag hjälpa till? - Jag kan vänta.
Jag vill ha noterna till "Roll Along Prairie Moon".
- Den börjar bli populär. - Den går mig på nerverna.
Frugan spelar piano på British Legion.
- Där finns det många cowboys. - Men inte många indianer.
Tack så mycket.
- Något annat? - Nej.
Adjö.
Han sålde inget till honom den dan. Det står inget här.
Det bevisar inte att han inte var här.
Det bevisar inte att han var här eller.
Ni snutar...! Jag börjar tycka synd om karln.
Det skulle ni inte göra om ni visste vad han har gjort.
Jag måste ta med mig boken. Ni får ett kvitto.
- Det går inte. - Scotland Yard vill se den.
Säger ni det? Ja, det var en annan femma.
- Den är ändå nästan full. - Ni får tillbaka den i sinom tid.
Det är det fina med musikbranschen. Man vet aldrig vad som händer.
Först "Tiptoe Through The Tulips", sen "Whistling in The Dark".
Jag är ändå tondöv. Tack för hjälpen. Ska jag skriva ett kvitto?
Det behövs inte. Inte om ni är tondöv.
Kära nån!
Mår du bra?
- Jag är inte i bästa form. - Tillräckligt bra.
Det här är den enda motion jag får.
De säger att man håller sig ung och lycklig.
- Vem säger det? - Inte präster.
Eller mödrar med döttrar.
Vad tittar du på?
De där keruberna eller änglarna överallt i taket.
Söta, eller hur? Små nakna rumpor.
- Är det din våning? - Det är... Jag använder den ibland.
- Men du bor inte här? - Frågor, frågor...
- Du är hemskt rar, men... - Men jag får inte ställa frågor.
Det finns väl ingen anledning?
Inte om du...
Inte om jag vad då?
- Det var inget. - Vad rör sig i ditt söta lilla huvud?
Jag såg dig i tidningen häromdan.
Gjorde du? Eller var det nån som liknade mig?
Nej då. Det var ni... major Paxville.
Var jag påklädd?
Jag vet inte. Bara huvudet syntes.
Lika bra det.
Är du orolig?
- Ser jag orolig ut? - Ja.
Har jag anledning att vara orolig?
- Tja... - Var inte en satmara nu.
Inte ens...
...en girig satmara?
Det är bäst att du klär på dig.
- Är det säkert? - Fullkomligt. Tack så mycket.
Du kan blir kar i en modern Galahad
Djupt till sitt hjärta han tar dig
Men jag är blott en enkel typ av karl
Vet ej ett smeknamn på dig
Men nu jag köpt en ordbok och funnit några där
Jag sjunger liten visa med smeknamn blott på dig
Du älskling, du raring du ljuva si och så
Du söta, du snygga du tänder en eld
En fin tjej, en blond tjej min skön jungfru kär
Utan dig mitt liv är misär
Din kärlek har jag många namn på
Och några av dem vågar jag ej nämna
Min Venus, min sköna låt mig bli din man
Så blir du min ljuva si och så
Min frilla, du lilla, se upp vad du gör
Mitt hjärta det slår hårt och fort
- Vill du att jag kommer tillbaka? - Det finns många fler som du.
- Jag förstår. - Polisen gillar inte utpressare.
Särskilt inte om de är horor.
- Ska jag ringa polisen? - Vilket billigt litet fnask du är.
- Ska jag göra det? - Nej, jag gör det.
Tom Kinley! Det är Archie. Vet du hur det gick i testmatchen?
Säger du det? Dåligt väder - vad tråkigt.
Vi ses snart. Hej så länge.
Det här är sängkammaren. Ett stort rum, som synes.
Väldigt fint.
- Två elektriska uttag. - Det är det bara i kök.
Allt är mycket genomtänkt. Lägg märke till kaklet vid eldstaden.
Fönstret vetter åt söder. Ett varmt och soligt rum.
När solen skiner, ja. Det är inte så ofta.
Lilla sovrummet.
- Vi kan installera en gaskamin där. - Javisst, det finns gas indraget.
- Är det många spekulanter? - Ni är det tredje paret i dag.
- Köket. - Det är mycket pengar.
Efterfrågan på våningar är stor. Den är väldigt trevligt belägen.
- Jag tycker om den. - Det gör jag också, men den är dyr.
De vanliga utrymmena.
- Och det här är salongen. - Titta, man kan se floden!
- Bara utsikten är värd varenda penny. - Ja. Hyran är väl månatlig?
Hyresvärdarna föredrar betalning per kvartal.
- Det är mycket att hosta upp. - Vi klarar det.
Ni kanske vill diskutera saken sinsemellan?
Vi tar den.
Ja. Det är ingen vits med att tveka.
- Inte alls. Är det säkert? - Har jag bestämt mig, så har jag.
- Min make skriver låtar. - Verkligen?
Här får ett piano plats.
- Inspiration genom fönstret. - "River Stay Away from My Door."
- Känner jag till nån av era låtar? - Jag tror inte det.
- "Lover Come Back To Me." - Har ni skrivit den?
- Inte i eget namn, förstås. - Ska vi skriva på nåt?
"This Eager Heart of Mine is Singing."
Lover come back to me
- Bra, om jag får säga det själv. - Underbar.
- "Tiptoe Through The Tulips." - Arthur, vi måste gå snart.
Kan ni titta förbi före halv sex och betala den första hyran?
Så om vi skriver på i eftermiddag, så får vi den?
Det är ingen annan som får den.
"Painting The Clouds with Sunshine." Jag önskar att jag hade skrivit den.
- Arthur, vi måste gå. - Då ses vi senare.
- Kan jag skjutsa er? - Nej, ni kanske kör av vägen.
- Hej så länge. - Adjö.
"Roll Along Prairie Moon" är en av mina.
- Jag skulle kunna ha skrivit den. - Om inte nån annan hade gjort det.
Vänta - jag får en Star.
Vi kan väl promenera? Jag har inte fått frisk luft på länge.
Det är luft, men den är inte frisk.
- Jag älskar doften av London. - Herrejävlar!
Notförsäljare jagas för mord på blind flicka
Arthur...?
Jag mår illa. Eileen...
- Gode Gud... Eileen? - Vad står på?
Läs vad de skriver.
Milde skapare!
Vem är det?
Vänd honom om.
Arthur? Var är du?
Här borta, i buskarna.
- Jag köpte fish and chips. - Gudskelov, jag är utsvulten.
- Vad ska du ta dig till? - Jag?
- Vad ska vita oss till? - Inte vet jag.
- Åh, Arthur... - Vi får väl hoppa i floden.
Kom då!
Den jäkla fisken är iskall!
Översättning: Anders Kaage PrimeText International AB
Textadmin: www.primetext.tv PrimeText International AB